Förra året begicks 280 000 våldshandlingar av elever i skolan.
Denna film är delvis baserad på verkliga händelser.
Lyckligtvis finns det få skolor som Lincoln High...än.
ABRAHAM LINCOLN HIGH SCHOOL FAKULTETS–PARKERING
FUCKULTETS–PARKERING
Låt mig gissa vem du är. Du är Goldsteins ersättare.
–Terry Corrigan, biologilärare. –Andy Norris, musik.
–Vad är pistolen till för? –Var undervisade du senast?
–Ingenstans. –Jag tänkte väl det.
Låt mig följa dig in.
Till höger. Kom med.
–Är det där nödvändigt? –Bara om man vill överleva.
–Kan du några tricks? –Vad menar du?
–Jiujitsu, boxning, karate? –Nej.
–Jag är farlig med batongen. –Det är bra.
Kyss mig i arslet.
Du, vakten. Han i brunt har en kniv.
–Det är för sent nu. –Åh, snygging!
Såg du?
Om du vill överleva får du lära dig att titta åt andra hållet.
–Han gav ju honom en kniv! –Säger du det?
Vem? Var?
Kom igen.
Alla här bär vapen.
En kniv mer eller mindre gör ingen skillnad.
Lita på mig.
Övervakning... Det är vad som gäller här, mr Norris.
Ni skulle inte tro allt som händer i huset när vi inte ser.
De målar på väggarna, pissar var som helst, tar allt som sitter löst.
–Lämna aldrig klassrummet olåst. –Ja, sir.
–Mina lektioner... –Titta här!
Två som röker marijuana. Vakt!
–Två som tänder på i Västra. –Jag är på väg.
–Var var vi? –Mina lektioner.
Ni har fyra lektioner om dan.
Ni kan få mr Goldsteins papper om ni behöver information.
Ni har korridorvakt under er lediga tid.
–Är det inte vakternas jobb? –Vi slösar nog med pengar på dem.
Men jag är här för att undervisa. Jag behöver förbereda lektionerna.
Ni är inte i Nebraska längre. Det här är Lincoln High–
–och här undervisar man när det går. Förstår ni?
–Nej. –Det kommer ni att göra.
–Nej, sluta. –Lugna ner er.
Var snälla och sätt er ner!
–Hej. Jag heter Deneen. –Jag är mr Norris.
Jag ville bara säga att de där killarna inte ska vara här.
–Går de inte i den här klassen? –Nej. De borde isoleras.
–Tillhör du klassen? –Nej.
–Kan du gå härifrån? –Nej.
Jag ger honom en vecka.
Jag heter mr Norris. Jag är mr Goldsteins ersättare.
Säg "här", när ni blir uppropade.
Om jag inte är här, ska jag svara "inte här" då?
–Abrams? –Inte här.
–Aladopoulous? –Nej, nej...
Vad heter du?
–Han hör inte så bra. –Ni ska inte ens vara här.
–Håll käften, din flata. –Jag är inte rädd för dig.
Lugn nu.
–Vad heter du? Är du ledaren? –Mein name? Ich bin Stegman.
Peter.
–Du hör hit. Men inte de andra. –De stannar med mig.
Sluta nu. Stick.
Vi är på väg. Vi är inte här. Hej då.
Vi ses.
–Står du på listan? Vad heter du? –Elizabeth Taylor.
–Är du med på noterna, magistern? –Du står på listan. Sätt dig ner.
–Sätt dig på den här, ditt jävla as. –Vad är det med dig?
Med dig? Med mig? Vad är det med nånting alls?
Det här började ju bra.
Låt oss lära känna varandra. Säg era namn och vad ni spelar.
–Burley, klarinett. –Michelle, flöjt.
Summers. Tuba.
Du vet väl att det där är en trumpet?
Trumpet? Då har de ljugit för mig.
–Och Deneen. –Klarinett, fagott och oboe.
Och så arrangerar jag.
–Är det nåt du inte gör? –Spelar smart.
–Men hon dirigerar. –Gör du?
Hon lär oss mer än vad gamle Goldstein nånsin gjorde.
Vi tar resten av er senare. Nu vill jag höra hur ni låter. Vad spelar ni?
–Moon River. –Har nån extra noter?
Vi behöver ingen dirigent. Vi har övat själva.
Kör igång.
Ett, två, tre.
Det går åt helvete. Vi drog in 4 000 i veckan tills Juju dök upp.
Nu gör vi bara 2 000. Det är ju patetiskt.
–Vi fixar det! –Det är nog bäst.
Annars hittar Stegman större pojkar att leka med.
På det här blir ni höga som hus–
–för ni talar med medicinmannen. Här har ni det.
Lester!
Har du nåt åt oss?
Vad är det där?
Slit det med hälsan.
Ta honom.
–Ge mig det! –Vad nu?
Vi hörs.
Rör mig inte! Juju slår ihjäl er.
Här är han.
–Titta här. –Jag har fått nog av dig, Leroy.
–Nu räcker det. –Jag har inte gjort nåt.
–Hur dum tror du jag är? –Vad håller ni på med?
Upp med dig!
–Det är bara vi som säljer här. –Juju sa att jag skulle gå hit...
Hälsa Juju att vi kan ses efter skolan. Fattar du, neger?
Behåll växeln.
Vad tycker du om vår härliga kår? Ser du tjejen där borta?
Det är oskuldernas drottning.
Vem fan är det där? Han ser ut som Charles Manson.
Han måste ha smitit ut.
Får jag fråga en sak? Vad hände med min företrädare, Goldstein?
De sa att han föll nedför en trappa. Morganthau säger att han kommer igen.
Men det är med gamla lärare som med gamla idrottare...
De kommer aldrig igen.
Han är inte här.
Får jag fråga dig en sak? Hur går det med undervisningen?
Har du hittat några oupptäckta genier?
Det vet jag inte... Det finns några som gärna vill spela musik.
Då har du mer tur än jag.
Inte en enda av mina skitungar är intresserade av biologi.
Med undantag för fortplantningens mysterier.
Du är chefen.
LÄRAREN SUGER
Bevakar ni inte parkeringen?
Jag kan inte vara överallt.
Andy! Det var inte alls roligt. Du skrämde mig.
–Vad gör du? –Jag köpte den här. Är den inte söt?
Den är jättefin. Men babyn kommer ju först om ett halvår.
Vi kan inte vänta med allt till sista minuten.
–Hur var det? –Fråga inte.
–Var det så hemskt? –Ja.
Rektorn tänker bara på att komma med i styrelsen.
Lärarna hatar sina arbeten.
Stället kryllar av vakter, men ungarna struntar i dem.
Jag har redan lagt ut 40 dollar på att rengöra bilen från graffiti.
Och det var de goda nyheterna.
Så är det när man börjar med nåt nytt. Du vänjer dig nog.
–Vad sa läkaren? –Jag har varit gravid i 73 dagar...
–...och allt är perfekt. –Hur vet du när det hände?
Jag var ju med.
Jag ska döda dig, din jävel!
Du rör inte Leroy. Jag strimlar dig, viting.
Försök!
Kom igen, skithög!
Hallå, blekansikte.
Snuten! Vi sticker.
Kom igen!
Perfekt att du fick tag på boken.
NORRIS, ANDREW
Det här blir skitkul!
Och en bra restaurang. Vi kan äta resterna till frukost.
Och lunch. Jag behöver inte laga nåt...
–Kom, vi går in, Andy. –Jag ska bara kolla vad de vill.
–Vad vill ni? –Eld!
–Är du okej? –Ja.
–Vad är det där? –Jag vet inte. Teaterblod.
–Varför gjorde de så? –Jag vet inte. Nu går vi in.
–Vem var det? –Ungar från skolan, tror jag.
–Jag har det överallt. –Så löjligt. Vi får tvätta bort det.
Kom igen. Ut med er.
Kom igen.
Det var häftigt!
Upp med dig!
Hur är läget?
Flytta på er.
Ur vägen!
Snygga handbojor.
Vem är först? Vinnie Contino, årets grabb? Kom med.
–Vinnie Contino, mr Stegman. –Hej, Vinnie.
Vad kan vi göra för dig?
Jag vill jobba för er.
–Hur gammal är du? –Fjorton.
Fjorton?
Vi återkommer. Vi hör av oss.
Titta in nån gång.
–Nästa! –Sally!
Det här är Sally. Hon vill ha nåt för näsan.
Då kan hon fnaska åt oss.
En knarkhora?
Drugstore, har vi nåt som damen kan få prova?
Naturligtvis.
Vi är givmilda av oss.
Ta nu inte allt, Sally. Uppdraget utfört. Varsågod.
Vi har bara förstklassiga råvaror.
Be henne ta av sig kläderna.
Ta av dig kläderna.
–Ska jag...? –Ta av dig kläderna!
Nattens vinnare.
–Vad jobbar du med? –Vad tror du?
Jag tror ingenting.
Utmärkt.
Får jag jobbet?
Först måste du undersökas.
Fallon? Kan du testa varan?
Kom hit. Har du tid?
–Har du tid? –Visst.
–Och hon sågs aldrig till igen. –Jag vill se på.
Ännu en dollar i kassan.
Nästa!
Jag vill sätta upp en symfoniorkester med elever från avgångsklasserna.
Några frivilliga?
Så det är ingen som vill gå ifrån andra lektioner när vi ska öva?
Vara med och tävla? Vinna priser?
Pengar?
Det räcker.
Ni måste kunna spela efter noter, så det blir ett okänt stycke.
Vi ska se efter.
Det är "1812–ouvertyren", av den ryske kompositören Tjajkovskij.
Det är ett väldigt dramatiskt stycke.
Ni kommer att få slita hårt med det.
Undervisningen börjar klockan tio, mr Stegman.
Jag vill inte ha dig här. Jag struntar i vad du håller på med.
Du får ingen frånvaro, men ta dina vänner och gå härifrån.
Ivory Joe från Kokomo.
Lägg av!
Ut med er. Ut!
–Får jag spela? –Var har du lärt dig det där?
Får jag spela, för helvete?!
Nej. Du kanske får en chans när du börjar uppföra dig. Ut.
Stegman spelar ändå inte i såna här skitband.
Jag älskar dem.
De påminner mig om att världen fortfarande är ett förnuftigt ställe.
Ingen är förnuftigare än så kallade lågt stående arter. Vill du känna?
–Vill du inte ha en? –Nej, jag är korridorvakt.
Vad är det, Andrew?
Tror du att jag förstör skolans rykte genom att dricka på arbetstid?
Skål för lågt stående arter.
De slår aldrig ihjäl varandra utan orsak.
Vi ses, Terry.
Skål.
–Vilken tid övar vi i dag? –Det är inte förrän i morgon.
Passa dig.
–Varför ska du hålla på med sånt? –För att spela bättre.
Skitsnack. Det är inte bra.
Vad håller ni på med? Köp eller strunta i det.
–Vad är det med dig? Det är okej. –Skynda dig.
Hej på dig, raring. 30 dollar?
Självklart har du det.
Ge honom pengarna.
Det här är till dig. Första gången?
Rena änglastoftet.
Dra in ordentligt. Så där. Snyggt.
Och så resten. Så, ja. Bra.
Nu får vi en ny medarbetare.
Ta det lugnt, va?
Avbryt affären. Mr Norris kommer.
Alla kommer hit och tömmer fickorna.
Vad är problemet, magistern?
–Kan man få kissa klart? –Måste jag ringa efter polisen?
Det här är idiotiskt.
Jag har inga fickor.
Kom igen.
–Har du köpt det här? –Jag håller inte på med sånt.
Inte Jimmy heller.
Stick härifrån.
Bara de här två.
–Ni följer med mig. –Vi har aldrig sett den där påsen.
Kom med!
Om du inte redan vet det... Det är jag som bestämmer här.
Det blir nog en överraskning för rektorn.
Nu går vi!
Så ni har aldrig sett påsen förr?
Nej.
De sålde. Jag tog dem nästan på bar gärning.
Till vem? Ungarna från musikklassen?
De var de enda andra där inne. Kanske de hade påsen med sig.
–Det är lögn! –Påsen kan ha legat där länge.
Mr Norris?
–Om ni hade sett dem... –Det är straffbart att sälja droger.
Vi måste vara helt säkra.
Mr Norris har trakasserat oss ända sen han kom hit.
–Det är lögn! –Jag är skolans bäste pianist.
–Jag får inte spela i orkestern. –Det är inte sant.
–Lugn! –Allt jag vill är att lära mig.
Okej. Ni är fria att gå för den här gången.
Men från och med nu går ni ensamma på toaletten. Förstått?
Ja, sir.
Bra. Tillbaka till undervisningen.
–Får de inget straff alls? –Påsen kan tillhöra vem som helst.
–Tror ni själv på det där? –Vi vill fånga lagöverträdarna.
–Men de måste tas på bar gärning. –Ni låter dem bara gå!
Vi har inga bevis. Så är det bara.
Vakna, allihop!
Ring polisen!
Kom ner!
Jag svär trohet till den amerikanska flaggan.
En nation under Gud, odelbar, med frihet och rättvisa åt alla.
–Backa! –Undan med er.
–Vad gjorde han? –Är han död?
Arthur? Får jag prata med dig?
Behöver du en näsduk? Lyssna på mig.
Jag tror att Jimmy dog av det han köpte. Har jag rätt?
–Jag vet ingenting. –Du vet.
Jag tror att du vet vem som sålde det.
–Lämna mig ifred. –Han var din vän.
Den som sålde knarket till honom dödade honom.
Vem var det? Ge mig bara ett namn.
Det gör honom inte levande igen.
Andy?
Ska vi ta oss en drink?
Visst.
Musikmannen? Vi vill snacka med dig.
Lämna oss i fred.
–Jag tjallade inte. –Kom igen. In i bilen.
Helvete!
Vi tar er!
Ni tar er ingenstans.
–Vad vill du? –Du går runt och berättar sagor.
–Det förstör vårt rykte. –Jag sa inget till honom.
Mina fyra bröder letar snart efter mig.
Jag blir livrädd!
Arthur!
Varför har de inte blivit utkastade från skolan?
De har blivit avstängda så ofta att de borde ha svängdörr.
Vet du vad?
–Stegman är en smart kille. –Det var Markis de Sade också.
Vad i helvete gör de nu?
Slappna av, Andrew. Det är utanför skoltid.
Jag ska bara kolla.
–Corrigan och den nye kommer. –Skit.
Det här är idiotiskt.
Vi är lediga, magistern. Du är inte inbjuden.
Ni två kommer med mig.
Vi är inte i skolan. Jag kan spöa upp dig.
Gör det då!
–Ni kan gå hem nu. –Jag har planer för dig.
–Vilka då? –Oj, jag kissar på mig!
Jag ska hitta dina köpare, och nån som vågar vittna mot dig.
Då tar jag dig.
–Det har inte hänt än. –Det kommer att hända.
–I helvete heller! –Flytta på dig.
–Det här är vansinne. –Du är inte så snygg heller.
Nu sticker vi härifrån.
–Hann Arthur och Deneen iväg? –Ja. Herregud.
–Du måste sys. –Nej. Då blir polisen inblandad.
Vi sticker.
Terry, jag är så ledsen. Det är mig de är ute efter.
De bryr sig inte om vem av oss det är. De ligger i krig.
Och jag vill inte bli inblandad.
Kör bara hem mig till Ellen, så lappar hon ihop mig.
–Vill du inte till sjukhuset? –Nej! Kör mig hem.
Andy? Hur är det?
–Är du okej? –Ja.
–Vad har hänt? –Några elever slog ner mig.
–Varför? –Jag var väl i vägen.
Andy? Vad är det som pågår? Berätta för mig.
En elev dog i dag.
Jag var så jävla dum!
Jag var så upptagen med Stegman att jag inte såg att Jimmy var hög.
Jag hade kunnat rädda honom.
Du kunde ju inte veta det, älskling. Eller hur?
Vi höll en tyst minut för Jimmy i dag.
En sketen minut för hans sexton år.
Tänd kunskapens eld.
Packa dina saker och åk till din mamma tills det här är över.
Jag vill inte åka till mamma. Jag bor här.
–Du är inte säker här. –Bara om du följer med.
Jag kan inte lämna mitt jobb. Eleverna behöver mig.
Det som hände i kväll visar att du inte är välkommen.
–Det är bara ett litet gäng. –Nåt sånt har aldrig hänt förr.
Nu har det hänt och jag måste hantera det.
Jag förstår dig inte, Andy.
Jag förstår mig inte på dig längre.
Åker du till din mamma?
Om du stannar–
–så stannar jag. Så enkelt är det.
–Fanns det några vittnen? –Nej.
Vi hör av oss när vi har undersökt saken.
Jag har ju berättat att det var Peter Stegmans gäng.
Stegman är under 18 år. Det är de andra också.
Han har garanterat alibi för kvällen.
De är hala. Så fort man tar dem, är de ute igen.
–Jag såg honom själv! –Det räcker inte.
Vill man sätta dit en minderårig, måste man ta honom på bar gärning.
–Visa mig hans akt? –Nej, det går inte.
Sån är lagen. Minderårigas felsteg ska väl inte följa dem hela livet?
Men vi behöver er hjälp på skolan.
Det är därför vi finns.
Jag kan läsa lite för er, men ni får inga namn.
Våld, gängslagsmål...
En våldtäkt där flickan avstod från att vittna i sista stund. Hon var 14.
Langning, hallick...
De här killarna har kommit för att stanna.
Det enda vi kan göra är att hålla ett öga på dem.
Förstår ni?
–Mr Corrigan? –Ja?
Det är nåt med labbet. Mr Morganthau väntar på er där uppe.
Jag följer med, Terry.
Beklagar, mr Corrigan.
Jag mår bra.
Jag mår jättebra.
Svin.
Förbannade svin!
–Vi har haft vandalism här förr. –Vandalism? Det är hämnd. Ur vägen!
Vad har hänt?
Lugn.
Om du kommer i närheten av mig eller Terry igen, slår jag ihjäl dig!
Varsågod.
Jag visste att du inte kunde, magistern.
Du tror fortfarande på sånt som håller världen uppe.
När det kommer till dödande har magistern för mycket att förlora.
Annars hade du fixat mig.
Så här!
Eller så här.
Eller så här!
Sluta!
Nu har du gjort det, magistern. Verkligen gjort det.
Titta vad han har gjort! Han är galen!
–Ta det lugnt. –Han är ju vansinnig!
Han försökte döda mig!
–Lugna dig. –Han är galen!
Han är vansinnig. Han är sjuk!
Jag tror inte ett ord av vad ni säger, mr Norris!
Modern kommer att driva det här till åtal.
Låt deras advokat ta första steget. Vi håller inne med det vi har.
Pojken är mentalt störd. Han är farlig för omgivningen.
–Ni kan väl suspendera honom? –Efter vad du gjorde mot honom?
Han gjorde det själv. Varför tror ni på allt han säger?
Titta inte på mig. Han hade pojkens blod på händerna. Tyvärr.
Om nån ska suspenderas så är det ni–
–men då har vi ingen musiklärare.
Eleverna klarar knappt skolan, och ni svarar med misshandel?
–Jag... –Varför? Varför, mr Norris?
Jag accepterar inte kroppslig bestraffning. Förstått?
–Ja, sir. –Vart ska ni?
–Jag är lärare. Jag ska undervisa. –Ett ögonblick, mr Norris.
Om ni fälls för det här, kommer ni aldrig att undervisa igen.
Tror ni på hans historia?
När det gäller Stegman är allt möjligt.
–Jag fick honom minsann att dansa. –Ja, men lugna dig.
Vad är det här, Petie? Du har fått sex parkeringsböter till.
–Parkerar du på busshållplatsen? –Den där skitskolan har inga platser.
Det var den enda skolan som tog emot dig. Vad tycks?
Du ser fin ut, mamma.
Öppnar du?
–Öppna då! –Kom igen, mamma.
Vad gör vakterna egentligen?
Vem är det?
–Mrs Stegman? Får jag tala med er? –Jag vill inte köpa nåt.
–Jag är Peters musiklärare. –Släpp inte in honom, mamma.
Har ni inte gjort nog skada? Tala med min advokat.
–Vi kan väl prata om det? –Så lätt kommer ni inte undan.
Ni vet inte allt om er son. Han kommer att få stora problem.
Lyssna här, din usling! Om du inte går härifrån, ringer jag polisen.
Tror du att du kan köra med mig som du gör med eleverna?
Säg att han ska gå.
–Vet du vad en terapeut kostar? –Det är inte terapi han behöver.
Vem tror du att du är? Han är bara en pojke.
Om han närmar sig mig igen, behöver han all hjälp han kan få.
Hotar du oss? Och du kallar dig lärare?
–Lyssna på mig! De andra eleverna... –Petie är ett mycket speciellt barn.
Tänk om hans far kunde se honom. Ni förstår inte hans genialitet.
–Jag försöker hjälpa er. –Jag behöver inte er hjälp.
Prata med mig!
Lugn, han kommer inte tillbaka. Gå in och titta på TV.
Jag ska bara kolla att han har gått.
Magistern?
–Mamma tyckte inte om dig. –Låt mig vara!
–Nu lämnar du mig ifred! –Håll käften, din jävel.
Om du visar dig här igen, dödar jag dig!
Du är min, ditt as. Jag är framtiden. Fattar du?
Jag är framtiden.
Det var du! Det var du. Du förstörde min bil.
Kan du bevisa det?
–Jag ska slå ihjäl dig. –Se upp så jag inte anmäler dig.
–Har ni problem, mr Norris? –Nej. Stegman skulle just gå.
Tack. Det räcker.
Musik är nåt helt annat på papperet.
–Mr Norris? –Ja, vad är det?
Rättegången börjar först den sjätte. Så terminen hinner nästan ta slut.
–Bra. Då är konserten över. –Vi är ingenting utan mr Norris.
–Arthur, konstapel Stewiski. –Hej, Arthur.
Den lilla satungen skvallrar.
Kom.
–Vinnie kan inte göra det. –Det kan jag visst.
–Han är feg. –Nej, det är jag inte.
–Kan du göra det? –Ja.
–Jag ska göra det. –Gör det.
Jaså, oskulden?
Titta, jag kan trolla. Göm den.
Han har en spräckt njure.
–Får vi träffa honom? –Nej.
Han ligger på intensiven. Ring senare, så får ni veta hur han mår.
Tack.
–Tar ni in gänget? –Mr Norris...
Vi kan inte hitta nån som såg det.
–Det var Stegmans gäng. –Ja. Men hur bevisar vi det?
–Det här måste få ett slut! Jag... –Lugna er nu.
Tänk på vad ni säger. Ni har redan en anklagelse hängande över er.
Jag skjutsar hem dig.
Jag brukar alltid gå hem med Arthur.
Vad gör du mot dig själv?
Vem bryr sig? Det lugnar mig.
Det stänger av mig.
Om vi tar oss igenom det här året får Andy en fast tjänst.
Terry talar om att pensionera sig. Men det är nog bara snack.
–Jag är så misslyckad. –Du är inte misslyckad.
Du är en av skolans bästa lärare.
Om jag ska vara ärlig...
...så tror jag inte att jag kan undervisa mer. Jag når inte fram.
Jag drömde om att få eleverna att vilja läsa alla böcker.
Om jag bara kunde inspirera en enda av dem.
Jag skulle kunna göra vad som helst–
–för att få en enda av eleverna att lyssna på mig.
Jag...
Adjö, mr Chips.
Det är en vecka kvar till tävlingen för avgångsklasserna.
Det kommer folk från orkesterkommittén.
Föräldrar, elever...
Jag vet inte hur jag ska säga det här, men...
Jag tycker att ni är fantastiska.
–Är vi bra? –Nej, ni är fantastiska!
–Otroligt! –Jag trodde han skulle säga...
Det är perfekt. Vi ska bara...
Mr Norris. Ni måste komma fort...
Det kan finnas hur många x–kromosomer som helst hos en art–
–men det är först när y–kromosomen tillkommer som hankönet skapas.
Sätt dig ner.
Snälla.
–Ursäkta! –Låt mig gå in.
–Jag ringer efter polisen. –Låt mr Norris tala med honom.
–Det är elever där inne. –Terry Corrigan är ingen mördare.
Låt mig försöka.
–Han är min vän. –Jag skyddar honom.
Okej.
Hej, Terry.
Du borde inte vara här, Andrew.
–Vad gör du? –Jag undervisar.
Ser du inte det?
Du!
Berätta om hur honorna skapas.
Stå upp när läraren talar till dig!
–Vänta, Terry... –Nej.
Andrew. Jag säger inte åt dig hur du ska undervisa.
Hur lyder svaret?
Du...
...har helt enkelt inget annat val än att bli godkänd.
Hur lyder svaret?
Svaret, tack. Snälla?
Y.
Ser du så lätt det är?
Han har aldrig svarat på en fråga förr.
Äntligen lär jag dem nåt. Och du, min raring.
Hur många kamrar har ett människohjärta?
Kom igen.
Fyra, tror jag. Fyra.
Underbart! Vilken glädje det är...
Åh, vilken otrolig glädje!
Mr Stegman. Vad är en amfibie?
Det borde du veta.
Vi hade ett utsökt exempel hängande–
–på väggen här.
Vet du inte?
Det var tråkigt.
Du...
–...är kuggad. –Vi kan lära honom det.
Det är alldeles för jobbigt. Det här är mycket enklare.
Lektionen är inte slut än! Herregud!
Vi löser det här.
De...
...dödade mina djur.
Det var Stegman som gjorde det. Alla är inte så.
Stegman...
–Ta honom med till kontoret. –Låt mig köra honom hem.
Han behöver hjälp. Polisen måste underrättas innan föräldrarna kommer.
Varför händer inget när eleverna gör fel, bara när lärarna gör det?
En lärare måste ta sitt ansvar.
Kom, Terry. Jag kör hem dig.
Jag... Jag mår bra.
Verkligen...
...bra. Bra.
–Vad...? –Herregud!
Vad fan gör du, din galning?
–Jag ska döda dig! –Jag ska döda dig, ditt fanskap!
Helvete!
Trevligt att så många elever kom på Terrys begravning.
Det blir svårt för Ellen att acceptera det.
Det är svårt för mig.
Hur blir det med oss?
Jag är orolig för oss. Och för babyns säkerhet.
Jag har tagit ett beslut. Jag åker till min mamma.
Det är säkrare. Tills barnet är fött.
Bra. Du skulle ha åkt för länge sen.
Och du? Kan du släppa din besatthet av Lincoln High?
Besatthet? Jag är lärare. Jag försöker göra mitt jobb.
Terry klarade det inte. Det gör jag.
Stanna där med dina psykotiska skitungar, då.
Du kanske slutar som Terry.
Ska jag säga till vårt barn att dess far dog i tjänsten?
Vill du hellre säga att jag stack svansen mellan benen?
Förlåt.
Lyssna på konserten och åk till din mamma efteråt.
Jag hälsar på under helgerna.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
–Bra att ni kunde komma. –Hur mår han?
Bättre. Han kan tala, men vill inte säga vem som stack ned honom.
Han kanske berättar det för mig.
Hej.
–Hur mår du? –Lika bra som det ser ut.
Vem tar min plats i orkestern?
–Zuckerman. –Zuckerman?
Han är ju rena amatören jämfört med mig.
Du sa åt Stewiski att du inte såg vem som stack ned dig.
Är det sant?
–Det spelar ingen roll. –Så du såg honom?
Om jag säger vem det var kommer de att ta mig igen.
Arthur, tycker du inte att de ska åka dit?
Annars kan nån annan råka ut för samma sak.
Jag vill inte pressa dig till nåt, men tänk så här:
De enda rättigheterna vi har är dem vi är beredda att slåss för.
Du är skyldig dina vänner i skolan att berätta sanningen.
Okej.
Det var Vinnie. Vinnie Contino.
–Vad ska vi göra? –Vi går på bio.
God dag, konstapeln.
Norris har visst fått Arthur att snacka.
–Vi tar honom. –I sinom tid.
Ursäkta?
Vad fan gör ni? Hur kan ni låta dem gå?
Vi måste. Vi kan bara hålla dem i 24 timmar. Men Vinnie är kvar.
–Ni vet att de fick honom till det. –Nej, och det gör inte ni heller.
–Vinnie säger inget. –De jagar Arthur nu. Måste han dö?
Vi tar hand om Arthur. Men vem skyddar er?
Ni måste se efter er själv för de andra elevernas skull.
–Är konserten i morgon? –Ja.
–Mr Norris? –Vad är det?
Sköt er själv nu.
–Vad tycker du? –Du liknar inte Leonard Bernstein.
Men du är tjusig.
Tjusig?
–Sexig. –Det lät bättre.
Konserten börjar klockan åtta. Försök komma lite tidigare.
–Andy? –Ja?
Jag är så stolt över dig, älskling.
–Hur mår ni, mr Norris? –Nu är den stora dagen här.
–Vilka fina kläder. –Snygg kostym!
Läcker frisyr.
Jag är framtiden! Jag är framtiden!
–Inte om jag får bestämma. –Så får magistern inte säga.
Flytta på dig.
Du måste lära dig det.
Livet...är smärta.
Smärta...är allt.
Du ska få se.
Vad vill du?
Ta vad...pengarna.
Om du går nu, ringer jag inte till polisen.
God kväll, mrs Norris.
Vilket ställe!
Hon är min!
Var finns medicinerna?
Nej! Nej!
Vad har vi här?
Le mot fotografen, raring.
Du har blivit förevigad.
Okej. Orkesterkommittén sitter på tredje raden till höger.
De ska kunna höra varje ton.
–Tänk om de inte gillar oss? –Folk kastade ägg på Stravinsky.
Vilken skola spelade han på?
Nu finslipar vi. Helen?
Håll dig vaken.
Skrik när du känner min kedja...
Vakna! Om du inte vaknar nu, kommer du aldrig att vakna igen.
Fallon! Fallon?
Fallon? Krigsmålning.
Imponerande. Vi har inte haft så mycket folk här–
–sen den gången lymlarna tände på den västra vingen.
–Det finns många bra elever här. –Jag antar det.
Men de dåliga kräver så mycket uppmärksamhet.
Lycka till.
Tack.
Okej, då drar vi.
–Kamouflage! –Snyggt!
–Kom nu, raring. –Hon sover ju.
Sluta nu!
Vilken soptipp!
Skynda er!
Mot konserten.
Okej. Är ni redo?
Ursäkta, sir.
Flickan bad mig ge er det här.
Försök fånga mig, magistern!
Var i helvete är hon?
Oroa dig inte, magistern.
Om ni skadar henne så dödar jag er!
–Ditt jävla svin! –Nej, nej!
Har du kul, kärring?
Du ska få leka mer senare.
Adjö, mr Norris.
–Vet ni vart han skulle? –Nej, men han måste ju komma snart.
Andy, stanna där!
Kom inte hit!
–Skada henne inte, Stegman. –Säg "snälla".
–Ta mig i stället. –Jag har redan dig!
Vi ses, magistern.
Håll käften!
Håll käften, ditt luder!
Kärring. Nu ska vi ha kul.
Det bränns, magistern.
Tack. Tack! Mina damer och herrar...
Mina damer och herrar, pojkar och flickor. Tack för ert tålamod.
Ursäkta fördröjningen, men sitt kvar. De har övat...
Jag kan dirigera i stället.
Mina damer och herrar, vi har en överraskning.
Deneen Boden ska dirigera orkestern.
Låt oss ge henne en applåd.
–Vart tog han vägen? –Jag vet inte.
Vi delar på oss och letar.
Kom ut och lek!
Jag ska hitta den jäveln.
Kom.
Gå ditåt. Skrik om du ser honom.
Norris?
Din kärring är skön att knulla.
Du är död!
Adjö, mr Norris.
–Var fan är Fallon? –Han borde vara här.
Helvete! Fallon...
–Jag ska skära ut Norris hjärta! –Gör det!
Lyssna! Inne i verkstan.
Mr Norris?
Var är hon?
Ditt lilla luder är vårt nu.
–Var fan är hon? –Hon var härlig.
Dra åt helvete!
Drugstore?
Norris!
På honom, Barnyard!
Döda honom!
Var är hon?
Uppe på taket.
Andy!
–Släpp henne. –Nej.
Det är för sent, magistern.
–Det är över. Släpp henne. –Åh, nej. Det har bara börjat.
Vi går tillsammans.
Norris... Hjälp mig.
Jag faller ner, mr Norris.
Jag är ju bara en pojke.
Mr Norris...
Snälla.
Räck mig din hand.
Idiot!
Det är över, älskling.
Andy Norris åtalades aldrig–
–eftersom polisen inte kunde hitta några vittnen.
Översättning: Maria Johansson Scandinavian Text Service 2006
ANSVARIG UTGIVARE: MATS DAVIDSSON